‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- בפרקים הקודמים -‬
‫בעוד שני אחים מתאחדים לזמן קצר, ‬
‫בת יוצאת למסע חדש.‬
‫נער מנסה למצוא היגיון‬
‫במוות של אדם צעיר‬
‫ובתפקיד ששיחק במוות הזה.‬
‫איומים מהעבר מגיחים שוב‬
‫וחשבונות ישנים‬
‫צריכים להיסגר.‬
‫בערב שבו מרימים כוסית‬ ‫לכבוד אהבות אבודות...‬
‫וחיפוש אחר מחילה ונקמה‬
‫במידה שווה, ‬
‫תוהו ובהו‬
‫נוקש בדלת‬
‫והבטחה של אלימות תלויה בכובד‬
‫באוויר.‬
‫הם נכנסים מהכניסה האחורית.‬ ‫-גם מהכניסה הראשית.‬
‫תעכב אותם, ‬ ‫אבל אל תיתן להם לירות בך, ‬
‫זה לא קרב אלמו.‬ ‫אני רוצה להרים איתך כוסית אחר כך!‬
‫לעזאזל!‬
‫אין סיכוי. אחורה!‬
‫טיילר, קדימה!‬
‫קדימה, זוזו!‬
‫תפוס אותו, מארק!‬
‫עצרו!‬
‫הם לא עוצרים!‬
‫תתרחקו!‬
‫זוז אחורה, טיילר.‬
‫קדימה!‬ ‫-קדימה, בואו נלך!‬
‫- לכל דבר יש סוף -‬
‫בואו נצא מכאן!‬
‫- חלק ראשון: יוטו -‬
‫- משרד הדואר הראשי, יפן -‬
‫אני נראה כמו אידיוט.‬
‫אתה נראה מכובד.‬
‫אתה בטח מצפה לתודה.‬
‫אני לא מצפה לזה.‬
‫אתה כן.‬
‫מתי אני מתחיל?‬
‫מחר בחמש בבוקר.‬
‫חמש בבוקר?‬
‫על לא דבר.‬
‫לך להזדיין.‬
‫מה, אתה חושב שזה לא לרמתך?‬
‫קצת.‬
‫הלוויה של סורה תהיה בשבת.‬
‫ייראה מוזר אם לא תלך.‬
‫אימא שלו חושדת.‬
‫היית איתי כל הערב.‬
‫כל עוד לא תגלה שום דבר, ‬ ‫תהיה בסדר.‬
‫- אין חניה -‬
‫חזרתי מהעבודה.‬
‫איך היה יומך?‬
‫טוב.‬
‫אתה נראה מהודר. נכון, הוטקה?‬
‫מהודר מאוד.‬
‫תראו אותם...‬
‫הימרת על זה בכסף, אבא?‬
‫כדאי לי?‬
‫מה שלום האחיינית האהובה עליי?‬
‫מה עשית היום?‬
‫הלכתי לארקייד.‬
‫ניצחת במשהו?‬
‫קיבלתי ניקוד גבוה במשחק ריקודים.‬
‫תראי לי.‬
‫אי אפשר בלי המשחק.‬
‫לא נכון. תראי לי את הריקוד שלך.‬
‫אם אתה מתעקש.‬
‫זה היה ככה.‬
‫תסתכלו.‬
‫בסדר.‬
‫ככה.‬
‫ימין, שמאל, שמאל למעלה.‬
‫לא למעלה, ‬
‫אין דבר כזה "למעלה".‬
‫אין דבר כזה.‬ ‫-למעלה!‬
‫תפסיקו, שניכם.‬
‫השכנים יחשבו שיש רעידת אדמה.‬
‫ניקוד גבוה.‬ ‫-ניקוד גבוה.‬
‫חליפה יפה.‬
‫היא באה עם האופניים.‬
‫חמודים.‬
‫אתה יודע מי אני?‬
‫מניאק כלשהו?‬
‫זה הבוס שלי.‬
‫הוא רוצה לדבר איתך.‬
‫על מה?‬
‫- פוקוהארה יזמות, מועדון צ'ו-צ'ו -‬
‫-מנהל: ג'ירו -‬
‫שדדת סוכנות הימורים באדוגאווה.‬
‫אדם נורה ונהרג.‬
‫הוא עבד אצל יריב שלי ששמו שין אנדו.‬
‫אנדו לא ישכח את זה.‬
‫חברך סורה מדבר יותר מדי.‬
‫למה החלטת באותו יום לשדוד את הסוכן הזה?‬
‫היה מרוץ בסוף השבוע.‬
‫כולם דיברו על הסוס "שיש שחור" ‬ ‫עם סיכויי זכייה של 40 ל-1.‬
‫כנראה סיממו את הסוס, ‬
‫כי כל נוכל שהכרתי הימר עליו, ‬
‫ועם סיכויים כאלה...‬
‫אבל הוא נפל במשוכה השנייה, ‬
‫והסוס שהסוכן הימר עליו ניצח.‬
‫סיכויים קטנים, 3 ל-1.‬
‫אנשים הימרו על הסוס הלא נכון.‬
‫זה חכם.‬
‫אחר כך‬
‫הייתי צריך רק לבחור סוכנות מתאימה.‬
‫בחרת לא נכון.‬
‫אם תבוא לעבוד אצלי, ‬
‫תצטרך לכפר על מעשיך בפני אנדו.‬
‫אחרת זה ייראה כמו פרובוקציה.‬
‫אתה רוצה שאצטרף למשפחה שלך?‬
‫כן.‬
‫למה?‬
‫כי אני מהמר על מנצחים.‬
‫איחרת לארוחת הערב.‬
‫איפה כולם?‬
‫לטאקי היה קונצרט בכינור.‬
‫ריי לקחה אותה, את אימא ואת אבא לגלידה.‬
‫לא הצטרפת אליהם?‬
‫לא התחשק לי.‬
‫אני עדיין רואה את הפנים שלו.‬
‫נולדת בטוקיו?‬
‫כן.‬
‫יש לך השכלה אקדמית?‬
‫למדתי בכמה קורסי ערב.‬
‫במנהל עסקים.‬
‫יופי.‬
‫אבל נשרתי מהלימודים.‬
‫אחי לא דיבר איתי חודש.‬
‫אבל רצית לשפר את עצמך.‬
‫תאסוף אחר כך את אקו מהעבודה.‬
‫כן, בוס.‬
‫יש לי דייט הערב.‬
‫אתה יכול לאסוף את אקו.‬
‫מי זה אקו?‬
‫אתה נוהג?‬
‫תוכל לנסות להגיע הביתה‬
‫בלי להרוג את שנינו?‬
‫אני מתנצל.‬
‫זו פעם ראשונה שאני רואה אותך.‬
‫אני חדש.‬
‫הבנתי.‬
‫למה את עובדת?‬
‫סליחה?‬
‫את בתו של חבר יאקוזה, ‬ ‫ואת עובדת בחנות נעליים.‬
‫אתה לא אמור לשאול אותי שאלות כאלה.‬
‫למה?‬
‫כי אני בתו של חבר יאקוזה.‬
‫אני צוחקת.‬
‫בכל מקרה, אני אוהבת לעבוד לפרנסתי.‬
‫מה לא לעבוד?‬
‫אבל בחנות נעליים?‬
‫אני אוהבת נעליים.‬
‫את צריכה לגעת בכפות רגליים כל היום.‬
‫אני לא צריכה לגעת בכפות רגליים כל היום.‬
‫לאילו חנויות נעליים אתה הולך?‬
‫אז...‬
‫מהן הנעליים האהובות עלייך?‬
‫מהן הנעליים האהובות עליי?‬
‫כן.‬
‫נעליים ימניות.‬
‫לסבא שלי הייתה רק רגל ימין.‬
‫הוא איבד את השנייה במלחמה.‬
‫כשהייתי קטן שאלתי אותו איפה רגל שמאל‬
‫והוא סיפר לי שהיא אצל האמריקנים.‬
‫דמיינתי שהיא בתיבת תצוגה איפשהו בבית הלבן.‬
‫אלה הנעליים האהובות עליי.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫יוטו!‬
‫יוטו.‬
‫איך זה להיות כל כך יפה?‬
‫שתוק.‬
‫זה בסדר, אין תלונות.‬
‫מתרגלים לזה.‬
‫שיט, אני חייבת ללכת.‬
‫נתראה בשבוע הבא?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני עסוקה מאוד.‬
‫ואולי כבר ירד לי ממך עד אז.‬
‫- שלושה חודשים לאחר מכן -‬
‫למה אתה עובד אצל אבא שלי?‬
‫הוא בוס טוב.‬
‫הוא נוכל.‬
‫אולי אני נוכל.‬
‫לא, אתה טוב.‬
‫אתה לא כמו האחרים.‬
‫איך את יודעת?‬
‫אני רוצה להיפרד ממך בנשיקה.‬
‫זה נחמד, נכון? הרצון להיפרד בנשיקה.‬
‫את לא יכולה לנשק אותי, יראו אותנו.‬
‫אני יודעת, טמבל.‬
‫אני רק אומרת שאני רוצה.‬
‫ו...‬
‫לא משנה מה תגיד, ‬
‫אתה לא כמו האחרים, ‬
‫טיפשון.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-איפה זה?‬
‫לעזאזל, נראה לי ששברתי אצבע.‬
‫תרביץ לו.‬
‫תוריד את הז'קט.‬
‫התפרים ייפרמו לך.‬
‫- בית קפה מקס -‬
‫לאחרונה קיבלתי משימה.‬
‫איזה בחור רצה להשיג לכלוך‬ ‫על עורכת הדין של אשתו לשעבר, ‬
‫היסה היאשי.‬
‫הייתי אמור רק לעקוב אחריה ולצלם אותה.‬
‫לגלות מה שאפשר.‬
‫נו?‬
‫פוקוהארה ואשתו של מפקד המשטרה.‬
‫יכולים להרוג אותי‬ ‫רק משום שהתמונות ברשותי.‬
‫הראית אותן לעוד מישהו?‬
‫לא.‬
‫למה פנית אליי?‬
‫אנחנו מכירים הרבה זמן‬
‫ויש ביניכם קשר עכשיו.‬
‫אני רוצה שתדע שלא אשתמש בזה.‬
‫שהבוס שלך גם ידע את זה, טוב?‬
‫תודה.‬
‫הבוס רוצה לדבר איתך.‬
‫אתה זוכר שאמרתי שתצטרך לכפר...‬
‫על חלקך ברצח של בן המשפחה של יריבי?‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אני מתנצל מעומק לבי, ‬
‫אדוני.‬
‫בדרך כלל אני הורג אנשים כמוך.‬
‫כמו כלבים.‬
‫אבל פוקוהארה ראה לנכון‬ ‫לקחת אותך תחת חסותו...‬
‫ואני מכבד את זה‬
‫ואת חוכמתו.‬
‫זו החרב של משפחתי.‬
‫חרב עתיקה שעברה מדור לדור.‬
‫היא חדה מספיק כדי לחתוך מתכת.‬
‫כשאני צריך לחסל מישהו, ‬ ‫אני משתמש בה.‬
‫היא נשארת בגופו של הקורבן...‬
‫ומשפחתו צריכה להחזיר לי אותה.‬
‫זה סמל לכבוד שלה.‬
‫אנדו, ‬
‫אני איש של כבוד.‬
‫אני מבטיח לך, בשמה של משפחתי, ‬
‫שאנשיי לא ישפכו עוד את דם משפחתך.‬
‫אני מצפה ממך‬ ‫לקיים את ההבטחה הזו, פוקוהארה.‬
‫העניין סגור.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫זו כפרה.‬
‫חוץ מזה...‬
‫יש לי עוד תשע.‬
‫רציתי לבוא ולראות אם אתה...‬
‫התחננת בפניי לעזרה.‬ ‫סידרתי את הבלגן שהשארת!‬
‫בשביל מה?‬
‫כדי שתצטרף ליאקוזה?‬
‫אצל מי אתה עובד?‬
‫פוקוהארה.‬
‫הוא מעריך אותי.‬
‫הוא יודע שאתה אחיו של בלש משטרתי.‬ ‫-אני יותר מזה.‬
‫כל מה שפוקוהארה עושה הוא מחושב.‬
‫הוא מנצל אותך‬
‫כדי שיוכל ללחוץ עוד יותר על המשטרה.‬
‫אולי הוא חושב שאני שווה משהו.‬
‫זה שאתה לא מעריך אותי‬
‫לא אומר שאחרים לא.‬
‫למה להם להעריך אותך?‬
‫אתה לא יוצלח.‬
‫אתה...‬
‫ילד קטן וטיפש שלא מסוגל לחשוב בעצמו.‬
‫לך להזדיין!‬
‫מה קרה ל...‬ ‫ "אני עדיין רואה את הפנים שלו" ?‬
‫התגברתי על זה.‬
‫הפעם השנייה קלה יותר.‬
‫תשאיר את החרב כשתסיים.‬
‫אנשיו ידעו מה לעשות.‬
‫תיכנס לדירה.‬
‫החרב תמיד חוזרת.‬
‫כש...‬
‫הרגתי את האיש של שין אנדו‬ ‫בסוכנות ההימורים...‬
‫לא היה לי זמן לחשוב על זה.‬
‫לא.‬
‫זה היה אינסטינקטיבי.‬
‫זה נשק של לוחמים.‬
‫אדם מתמודד עם קרבות רבים בחייו, ‬
‫יוטו.‬
‫אבל...‬
‫המאבק בטבעו האמיתי...‬
‫הוא קרב שההפסד בו מובטח.‬
‫מה את עושה?‬
‫אימא ואבא מתווכחים.‬
‫על מה?‬
‫זה משנה?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫באתי לדבר עם אבא שלך.‬
‫על מה?‬
‫זה משנה?‬
‫אנחנו כועסים זה על זה.‬
‫כולם כועסים על כולם כרגע.‬
‫להגיד לו שבאת?‬
‫לא.‬
‫חבל להדאיג אותו.‬
‫הוא ידאג בכל מקרה.‬
‫כן.‬
‫- חלק שני: מלשנית -‬
‫- קיץ -‬
‫הם מבריחים כמויות אדירות של קוקאין, ‬ ‫הרואין, אקסטזי... בטח גם נשק.‬
‫אבל אין לך עדיין הוכחות.‬
‫אני לא צריך הוכחות.‬
‫אני יודע שזה נכון.‬
‫תמיד מרגיע לשמוע את זה משוטר.‬
‫מאפה שוקולד יעודד את רוחך?‬ ‫-לא.‬
‫אולי.‬
‫אתמול בלילה נתקעה משאית בסלאו.‬
‫זה לא מרעיש במיוחד, ‬
‫אבל כששני שוטרים הגיעו, ‬ ‫הנהג שלף נשק.‬
‫הוא ירה לעברם, חתיכת דביל.‬
‫מתברר שהיו לו 50 ק"ג הרואין במכולה.‬
‫זה קשור לכנופייה שלי?‬
‫זה עשוי להיות קשור למשפחת לנג'אני.‬
‫דבר עם ג'ויס.‬
‫נסה לתחקר את הנהג.‬
‫מי זו ג'ויס?‬
‫היא עברה לכאן מהמחלקה לעבירות מין.‬
‫הבנתי.‬
‫אוכל סיני הערב?‬
‫מה אתה עושה, גבר?‬
‫מה הולך?‬
‫מה המצב, יפיוף?‬
‫מה קורה?‬ ‫-תפסיקי!‬
‫אני עובר על עדויות.‬
‫אפשר לקבל חטיף חסילונים, בבקשה?‬
‫אתה יודע איך מייצרים אותם?‬
‫גורסים את החסילונים לעיסה מגעילה‬ ‫ומטגנים אותם בשמן עמוק.‬
‫זה דוחה.‬
‫אולי תסיים להערב?‬
‫הפשע לא ישן, ‬
‫וגם אני לא.‬
‫אני מקווה שזו בדיחה.‬ ‫-כן.‬
‫זו בדיחה.‬
‫בכל פעם שאני נכנסת לשם, זה כמו סאונה‬ ‫ואבא שלי לא סובל את החום...‬
‫הפתעה!‬
‫יום הולדת שמח!‬
‫- סתיו -‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫כמעט התזתי עליכם גז פלפל, דפוקים.‬
‫שתי כמה שוטים, שרה.‬
‫היום אהיה ילדה טובה.‬
‫בלי שתשימי לב...‬
‫נו...‬
‫בת כמה את?‬
‫שתוק כבר.‬
‫הוא הציע את המקום הזה.‬
‫יצאנו לדייט כאן לפני כמה שנים.‬
‫כן, הוא בחור טוב.‬
‫הוא באמת בחור טוב.‬
‫ישיר.‬
‫את יודעת מה את מקבלת.‬
‫עוד בירה כזאת, בבקשה.‬
‫מה?‬ ‫-שום דבר.‬
‫אני פשוט מכיר אותך.‬
‫מה זה אומר?‬
‫תסתכלי סביבך.‬
‫החברים שלך, הצוות שלך.‬ ‫אוכל טוב, יין טוב, צחוקים.‬
‫אלוהים, תיגש כבר לעניין.‬ ‫-אני רק אומר שזהו זה.‬
‫זה הדבר האמיתי.‬
‫זו מסיבה נחמדה מאוד, סטיב.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫על מה דיברת כל הלילה עם אנגלינג?‬
‫שום דבר.‬
‫זה רציני?‬
‫אני בחור רציני.‬
‫ברצינות...‬
‫טמבל.‬
‫אני רואה שהשחזת את השנינות שלך‬ ‫עד לנקודה כואבת.‬
‫יין, ‬
‫יין טוב, ‬
‫יין טוב, אוכל טוב, צחוקים...‬
‫מה?‬
‫שום דבר.‬ ‫-טוב.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫תודה.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫לחדר השינה.‬
‫לא.‬
‫כאן.‬
‫למה לא בחדר השינה?‬
‫זה משעמם.‬
‫תודה רבה באמת.‬
‫לא התכוונתי...‬
‫מה?‬
‫מה קרה?‬ ‫-מה קרה לך?‬
‫שום דבר!‬
‫אני רוצה שהחבר שלי יזיין אותי‬ ‫על השיש במטבח מדי פעם.‬
‫לא ביקשתי שתוריד לי את הירח, איאן.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אני עייף.‬
‫נו, באמת!‬
‫היה לך סוף שבוע טוב, רוי?‬
‫לא ממש.‬
‫גילינו שהכלב חולה בסכרת.‬
‫אני ממש אוהב אותו.‬
‫מה אתה חושב על ג'ויס?‬
‫היא נראית בסדר.‬
‫היא מברייטון.‬
‫אז מה?‬
‫שום דבר.‬
‫לא פגשתי אף אחד מברייטון‬
‫שלא היה קצת מניאק, זה הכול.‬
‫כן.‬
‫אולי. אני לא ממש יודע.‬
‫- "איי" מתקשר -‬
‫מי זה "איי"?‬
‫סתם מודיע.‬
‫אל תיתן להם את המספר האישי שלך.‬
‫הוא לא מזיק.‬
‫אל תדאגי.‬
‫איפה היית?‬
‫שתיתי עם סטיב.‬
‫הייתי צריך להודיע, מצטער.‬
‫זה בגלל החקירה הדפוקה הזאת.‬
‫חזרת לעשן?‬
‫רק מדי פעם.‬
‫זה לא בריא.‬
‫אם זה היה ממש לא בריא, ‬ ‫היו שמים אזהרה על החפיסה.‬
‫איך מתקדמת החקירה?‬
‫לשום מקום.‬
‫- איכס! -‬
‫את חושבת לפעמים על זה‬ ‫שכל מה שאנחנו עושים‬
‫הוא הד של משהו אחר?‬
‫שכל מה שעשינו...‬
‫יקרה שוב ו...‬
‫כל מה שנעשה כבר קרה במקום אחר, ‬
‫וכולנו פשוט...‬
‫רוקדים זה סביב זה כמו אטומים‬
‫ולא מסוגלים אפילו להסיט שערה מהפנים‬
‫בלי שזה ישפיע על חייהם של מיליארד אנשים.‬
‫על זה ש...‬
‫לכל החלטה קטנטנה שמתקבלת בשבריר שנייה‬
‫עשויה להיות השפעה עצומה ועמוקה‬
‫על כל הסובבים אותנו, ‬
‫ואולי הכול מתוכנן מראש.‬
‫כל מה שעומד לקרות היה אמור לקרות, ‬
‫כאילו כולנו מונעים על ידי מנצח משוגע.‬
‫כולנו היינו כאן בעבר‬
‫והכול חוזר על עצמו ללא סוף.‬
‫אין לנו שליטה בזה.‬
‫אנחנו יכולים רק להחזיק חזק‬
‫ולקוות שננחת במקום יותר טוב‬ ‫מהמקום שבו התחלנו.‬
‫כן, או שאת מסטולה.‬
‫מה שלום איאן?‬
‫הוא מרוחק.‬
‫כמו האדוות הרחוקות באגם, ‬
‫שנוצרו על ידי השלכת אבני הגורל...‬
‫לא.‬
‫כמו אידיוט...‬
‫שלא מסולג לומר לבת הזוג שלו איפה הוא היה.‬
‫- חורף -‬
‫- איאן: אבוא כשאגמור.‬ ‫ג'ויס: על מה תגמור? -‬
‫- א': אפשר בחמישי.‬ ‫ג': זה עוד הרבה זמן -‬
‫- ג': מחכה לזה.‬ ‫א': זה ישתלם לך -‬
‫- ג': התעוררתי עם חיוך.‬ ‫א': גם אני -‬
‫היי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫עוד משקה?‬
‫לא, זה יספיק לי.‬
‫- איי: לך לכתובת מחר. הוא יהיה שם -‬
‫נתראה אחר כך, טוב?‬
‫ביי.‬
‫קילו-שתיים-שלוש-אפס, מבקש גיבוי.‬
‫החשוד בתנועה, מזרחה ברחוב סטוקר.‬
‫הבחור שלך תפס אותם.‬
‫הוא תפס אותם.‬
‫המפקד.‬
‫אני צריכה לדבר איתך על משהו.‬
‫תודה, אבוא לבד.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה זה היה?‬
‫ג'ויס, זה כל מה שאני יכולה לעשות‬
‫כדי לעצור את עצמי מלתת לך אגרוף בפרצוף, ‬
‫אז עדיף שלא תדברי או תסתכלי עליי שוב. טוב?‬
‫הבלשית וייצמן?‬
‫רק רגע, בבקשה.‬
‫- אביב -‬
‫הבלשית וייצמן, תוכלי לתאר לבית המשפט‬ ‫מה ראית‬
‫בבוקר 14 בינואר 2018?‬
‫ראיתי את הנאשם מוסר חפץ‬
‫לגבר לבן בן 35 בערך‬ ‫שבא לדלת דירה ברחוב הראשי.‬
‫את יודעת מי בעל הדירה?‬
‫כן.‬
‫מר איוואן לנג'אני, שנחקר באותה העת.‬
‫הוא נחשד בהברחת סמים ובעבירות נשק.‬
‫כולם לקום.‬
‫המושבעים הגיעו לפסק דין?‬
‫כן.‬
‫אתם מוצאים את הנאשם אשם או לא אשם?‬
‫אשם.‬
‫- בית משפט ווטרלו -‬
‫הרשעתו של הבלש איאן סאמרס‬
‫בגין שתילת ראיות מזויפות‬
‫הובילה לשחרורו מהכלא‬ ‫של איוואן לנג'אני, אזרח אלבני, ‬
‫שהורשע לפני כן בהברחת סמים.‬
‫שרה?‬
‫שרה, תסתכלי עליי.‬
‫תסתכלי עליי!‬
‫את תתחרטי על זה.‬
‫עזוב אותי. את תתחרטי על זה!‬
‫הבלש סאמרס נמצא אשם‬ ‫בשיבוש הליכי חקירה, ‬
‫ונידון היום לשש שנות מאסר.‬
‫לפעמים אני חולם‬
‫שאני רץ תחת שמי לילה בהירים‬
‫וסביבי בוערת אש‬
‫ורעש חזק נשמע.‬
‫- מלשנית -‬
‫שורר תוהו ובהו.‬
‫אני יודע שאני עומד למות‬
‫ואז...‬
‫אני מתעורר.‬
‫מה זה אומר לדעתך?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הבאתי לך משהו.‬
‫אני לא חושבת שאתה אמור להתבייש בה, ‬
‫אבל אולי, לא יודעת, ‬
‫תהיה תקופה שבא לא תרצה להיות חבר יאקוזה.‬
‫יש לי עוד משהו בשבילך.‬
‫עוד אצבע?‬
‫אתה אוהב אותי?‬
‫זו שאלה שאתה אמור לענות עליה מיד.‬
‫כן, ‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫יופי.‬
‫וכן, זו עוד אצבע.‬
‫ליתר דיוק, עוד עשר אצבעות.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫אדוני, ‬
‫אקו בהיריון.‬
‫אני האבא.‬
‫אני רוצה להתחתן איתה, אם תרשה לי.‬
‫אני מאמין שחיים עם אקו ועם ילדנו...‬
‫יהיו הדבר הכי קרוב לשלמות.‬
‫אני לא יודע מה להוסיף על זה.‬
‫נתת לי הרבה חומר למחשבה.‬
‫כן.‬
‫יש משימה הערב. ג'ירו ילך איתך.‬
‫נדבר אחר כך.‬
‫זו אקו.‬
‫אני לא יכולה לענות עכשיו, ‬ ‫תשאירו הודעה.‬
‫- ג'ירו מתקשר -‬
‫- מצלמות יודובאשי -‬
‫שתית?‬
‫כן, קצת.‬
‫הרגשת קודם את רעידת האדמה?‬
‫כן.‬
‫עלולות להיות רעידות עוקבות.‬
‫- מעגן נמוטו -‬
‫אני מצטער.‬
‫- קנזו מתקשר -‬
‫- פוקוהארה מתקשר -‬
‫יוטו, תחזור.‬
‫לא תוכל לברוח מגורלך.‬
‫למה אתה עושה את זה?‬
‫אתה יודע שהתאלמנתי?‬
‫במלחמה הקודמת בין משפחות היאקוזה‬
‫טמנו לרכב שלי מארב.‬
‫הכדורים שהיו מכוונים אליי פגעו באשתי.‬
‫ביום שבו קברתי אותה‬
‫הבטחתי לעצמי שני דברים:‬
‫אחרי שאנצח במלחמה אעשה כל שביכולתי‬ ‫כדי למנוע מלחמה נוספת, ‬
‫ו...‬
‫שבתי לא תתחתן עם מאפיונר.‬
‫היא אוהבת אותי.‬
‫היא תשכח אותך.‬
‫חלק שלישי: בום, בום, בום -‬
‫תחסל אותו, עכשיו!‬
‫אני יוצא!‬ ‫-תחזור!‬
‫זוזו אחורה!‬
‫אני יוצא, זוזו!‬
‫זוזו!‬
‫להיכנס, עכשיו. זוזו!‬
‫קדימה!‬
‫תסגרו את הדלת!‬ ‫-אני רץ. שיט!‬
‫רוצו!‬
‫שוטרים חמושים, ‬
‫זרקו את הנשק!‬
‫זרקו את...‬
‫יוטו.‬
‫זוז!‬
‫את חושבת לפעמים על זה‬ ‫שכל מה שאנחנו עושים‬
‫הוא הד של משהו אחר?‬
‫שכל מה שעשינו...‬
‫יקרה שוב‬
‫וכל מה שנעשה‬
‫כבר קרה במקום אחר.‬
‫מישהו השליך אבן לאגם במקום רחוק‬
‫ואנחנו מרגישים את האדוות רק עכשיו.‬
‫שכל פעולה שלנו‬
‫היא תוצאה של אלף פעולות אחרות...‬
‫והיא תגרום לאלף תוצאות נוספות אחריה.‬
‫שלכל החלטה קטנטנה שמתקבלת בשבריר שנייה...‬
‫עשויה להיות השפעה עצומה...‬
‫ועמוקה על כל הסובבים אותנו.‬
‫- טיף -‬
‫אולי הכול מתוכנן מראש.‬
‫כל מה שעומד לקרות ‬
‫היה אמור לקרות, ‬
‫כאילו כולנו מונעים ‬
‫על ידי מנצח משוגע.‬
‫לפעמים אני חולם‬
‫שאני רץ תחת שמי לילה בהירים.‬
‫סביבי בוערת אש‬
‫ורעש חזק נשמע.‬
‫"אקו היקרה, ‬
‫אני לא יכול לספר לך הרבה‬ ‫על מה שאני עומד לעשות עכשיו, ‬
‫רק שאני עושה הכול‬
‫כדי לשוב בבטחה אלייך ואל סורה התינוק.‬
‫אל תשכחי אותי.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫יוטו."‬
‫בואי.‬
‫אנחנו צריכים אמבולנס.‬
‫כולנו היינו כאן בעבר‬
‫והכול חוזר על עצמו ללא סוף.‬
‫אין לנו שליטה בזה.‬
‫אנחנו יכולים רק להחזיק חזק‬
‫ולקוות שננחת‬
‫במקום יותר טוב מהמקום שבו התחלנו.‬
‫שורר תוהו ובהו.‬
‫אני יודע שאני עומד למות.‬
‫ואז...‬
‫אני מתעורר.‬